Oprosti što sam te udarila. Nisam htjela. Molim te, Harry, otvori.
Velečasni... Čuo sam za Nolu. Je li dobro? -Čuo si da se htjela ubiti?
Jesam. -Boljela ju je glava i popila je krivu tabletu. -To ima smisla.
Ti si pisac. Napiši istinu o tom bolesnom gadu. On je ubio Nolu.
A i moju Jenny na neki način. -Mislim da neće doći, mama. -Hoće.
Zaboravio je na vrijeme jer piše. Quebert!
Nola, draga, da ti umreš, kamo bi moja ljubav otišla?
Slušaj... Knjiga ti izlazi najesen. Imaš mjesec i pol da je dovršiš.
Oprosti, mjesec i pol? Zar si poludio? -Napravi to za mene
i poderat ću stari ugovor i dati ti milijun dolara predujma.
Čemu dugujem ovu čast? -Istražujem smrt Nole Kellergan.
Viđena je kako ulazi u auto vašeg vozača nekoliko puta onog ljeta.
Moj vozač, Luther Caleb, bio je hrabar i iskren čovjek.
Imate svog ubojicu, g. Goldman. -Mislim da nije kriv, zato sam ovdje.
Obrada by: www.exyusubs.com
Tko je Luther Caleb? Tko je znao za Nolu i Harryja osim gđe Quinn?
Zašto Pratt nije ispitao Harryja nakon toga? -Tko je ono Tamara?
Nema veze, ne bih ti trebao ovo govoriti. -Komu ću ja reći?
Gle, mama, moram ići.
Čujemo se poslije. Hvala što si me saslušala.
Rekao sam ti da pričekaš. -Što? Da dokazi padnu s neba?
Samo sam ga posjetio, dobro?
Gle što sam pronašao u njegovoj kući.
Akt. -Pogledaj bolje, Sherlock.
Da, slika gole Nole Kellergan u Sternovoj kući. Potpisao ju je...
L. C. Njegov vozač, Luther Caleb. Na spomen imena, Stern je zašutio.
Pretražio si kuću bez dopuštenja? To je nevažeći dokaz. -Ne.
Ne zna da sam vidio sliku, pretražite je vi.
Dobro...
Razgovaraj s Quebertom. Vidi što zna o odnosu Sterna i Nole.
Istražit ću vozača. -Da pitam Harryja
je li djevojka koju je volio bila u vezi sa Sternom?
Tomu služe prijatelji. -Dobro...
Marisa, daj mi stranice!
Roy, ovo nije smeće od knjige koja će iskoristiti skandal za prodaju.
Koja je sad Goldmanova izlika?
Ne pišem jer ti to tražiš.
Pišem jer moram. -Ako ti se ovo sviđa, javi se, ako ne,
javi se odvjetnicima. Pozdravi mi... Marisa!
Ne spajaj mi pozive.
Jesi li dobio moj e-mail? -Ovo je super. Nacrt romana super je.
To je tek nekoliko stranica. -Stranice bestselera. Isuse.
Ubojstvo, zlostavljanje, veze sa starijim i uspješnijim muškarcima.
Gle...
Poništimo originalni ugovor.
Ako mi dostaviš rukopis do kraja kolovoza... -Kraja kolovoza? -Da.
Dat ću ti predujam od 1,3 milijuna dolara.
Ajme! To je... Isuse...
Nemoj da požalim, dobro?
Zna li Quebert? -Ne, ne još. Uskoro.
Što prije, to bolje. Da nas ne tuži prije pogubljenja.
Zašto si se predomislio?
Dobio sam prijeteća pisma. Netko se boji što ću otkriti.
Čini se da se isplati napisati knjigu o istini.
Zamisli da te netko pokuša ubiti, mogao bi dodati nulu brojkama.
Dvije, kad bi taj uspio. -Dobro... Hvala, Roy. Bok.
Bok, mali.
Podrijetlo zla autora Harryja Queberta uklonjeno je iz škola.
Zbog poštovanja prema žrtvama, izdavači neće izdati novo izdanje.
Također, povlače sve primjerke novog izdanja iz prodaje.
To je električna stolica za obrazovane.
Opet pišem.
Fantastično. -Radim na knjizi. Da...
O tebi je, Harry.
Tebi i Noli. Želim tvoj blagoslov. Ako bi mi ga bio voljan dati.
Ne piši u ime našeg prijateljstva.
Napiši je jer moraš.
Dobro.
Mogu li te zamoliti uslugu? -Da. -Ovo mora biti u knjizi. -Dobro.
Reci mi kad si spreman.
Nola je voljela opere.
17. srpnja 1975. g. -Rekla je da su najbolje tragične ljubavne priče.
Želim otići, Harry. -Da...
Liječnik je rekao da moraš ostati još koji dan. -Ma ne.
Želim otići iz Sommerdalea.
Ovdje nikad nećemo biti sretni.
Ideš na gala večer večeras, zar ne? -Ne znam...
Obećao sam Maggie Pratt da ću ići, ali ne da mi se. -Moraš ići!
S kim ću razgovarati? -Nema veze! Ja oduvijek želim ići!
Mama mi ne da. Moraš ići.
Ja ću biti s tobom.
U tvojoj glavi. -Ne... -Da. Bit ću s tobom u duhu. -Dobro.
Moraš ići i sve mi reći, u redu? Svaki najmanji detalj!
Pokaži malo uzbuđenja. -Hoću. -Što je? -Ništa.
Jesi li siguran? -Da.
Malo si odsutan. -Ovdje sam. -Dobro.
U redu. Nagovorila si me da idem na gala večer. -To! Bit će ti super!
Usprkos razumu, otišao sam na gala večer.
Odmah sam znao da je to bila pogreška.
Mislio sam na Nolu i ono što je učinila.
Osjećao sam se krivim što se je pokušala ubiti.
Nisam nikoga gledao od straha da mi na licu ne vide krivnju.
Trebao sam ostati i razgovarati s njom.
Natjerati je da mi obeća da nikad neće ponoviti takvo što.
Ali bila je tako krhka i ranjiva.
Pedofilsko smeće
Dobra večer.
Oprostite. Harry! -Da?
Bože, je li sve u redu? Znojiš se. -Dobro sam, samo...
Vruće mi je. Obukao sam hlače od samta. -Pojačat ću klimu.
Dođi. Stavila sam te za glavni stol da svi vide slavnog pisca.
Harry Quebert, ovo je Elijah Stern koji je sponzorirao gala večer.
On je i vlasnik kuće koju unajmljuješ.
Upoznajte se, idem pronaći ostale goste.
Moj stanodavac. G. Stern, drago mi je. -Elijah.
Drago mi je napokon upoznati pisca o kojem bruji cijeli grad. -A da?
Uistinu je tako. -Hvala, to je... -Ne govore ni o čemu drugome.
Ako sam dobro shvatio, u kući pišeš novu knjigu. -Da.
Ljubavni roman. Trenutačno mi sporo ide.
Jesi li zaljubljen?
Zašto pitaš? -Pitam se trebaš li biti zaljubljen da pišeš ljubavni roman.
I ja sam htio biti pisac. Ili bilo kakav umjetnik.
Napisao sam nekoliko stvari na fakultetu i bile su toliko loše
da su me potakli da se okušam u bilo čemu drugome. Imali smo novca.
I uhodan posao pa su me potakli da se bavim time i pustim umjetnost.
O kakvoj je ljubavnoj priči riječ?
To je priča o zabranjenoj ljubavi.
Sigurno će biti bestseler.
Sedam dana za dvoje u luksuznom hotelu na planinama Adirondack.
Pobjednik je... 1521.
1521. -1521. Hajde!
Harry? -Da? -To si ti. 1521.
Osvojio si glavnu nagradu. 1521 je ovdje!
Pobjednik je naš slavni pisac Harry Quebert!
Osvojio je besplatno putovanje na planine Adirondack.
Jen, molim te.
Hej, tko će biti sretna djevojka? Putovanje je za dvoje.
Tko je ta sretnica?
Dobro, zaplešimo!
Treba li te nekamo odvesti? -Došao sam autom.
Htio bih te upoznati sa svojom desnom rukom. I odličan je vrtlar.
Poslao bih ga u kuću da sredi ruže. Agencija je poslala nekog lošeg.
Harry Quebert. -Dobra večer, g. Quebert. Ja sam Luther Caleb.
Drago mi je.
Ugodnu večer.
Još sam bio potresen od riječi napisanih na zrcalu.
Netko je promatrao mene. Nas.
Imao sam taj osjećaj već tjednima.
Mislio sam da sam paranoičan, ali sad sam znao da se ne mogu skriti.
Vrata su mi uvijek bila otključana, ali sad ni tu nisam bio siguran.
Osjećao sam da je netko bio unutra.
Moji papiri, moj stol... Znao sam da je netko bio tu.
Tada sam shvatio što je nestalo.
Poruka koju sam napisao o Noli i svojim osjećajima onoga dana.
Nije je bilo. Netko ju je uzeo.
To je bila Tamara Quinn. Ona ju je ukrala.
Bila je ljuta što joj nisi došao na vrtnu zabavu. Osjećala se poniženo.
Naljutila se i otišla do tebe. Tvrdi da je pronašla poruku i ukrala je.
Što? -Htjela ju je upotrijebiti protiv tebe, ali onda je nestala.
To objašnjava njezino ponašanje sljedećeg dana.
21. srpnja 1975. g.
Bok. -Sretniče, koga vodiš na Adirondack? -Ne znam.
Vjerojatno ću sam raditi na knjizi.
Bila bi šteta da ideš sam na tako divno mjesto.
Da... Lijepo je... -Ima i drugih gostiju, Jenny.
Ispričavam se.
Jutro. -Pregledala sam vaš račun, g. Quebert. Platite što nam dugujete.
Ne može više ovako. -Razumijem. Duboko se ispričavam što...
Ne zanimaju me vaše isprike. I...
Primila sam lijepo i, nadam se, skupo cvijeće. Bacila sam ga u smeće.
Nisam pazio na trošak. Potrošio sam 600 $ da budem blizu nje.
Blizu Nole.
Ignorirao sam činjenicu da nemam novca.
A sad sam dobio i račun od agenta za nekretnine.
Dobro, pomislio sam. Sad moram otići. Nisam imao izbora.
Da... Ovdje Harry Quebert, unajmljujem Goose Cove.
Da, imam to.
Nažalost, moram za New York i morat ću prekinuti ugovor od 1. kolovoza.
Ne, bilo je divno, hvala.
Da, znam, žao mi je.
Da... Mogu ostaviti ključeve kad ću odlaziti.
Dobro. Super, hvala.
Što se događa? -Nola! -S kime si razgovarao? -Što?
S kime si razgovarao?
Žao mi je...
Razgovarao sam s agencijom za najam u vezi s ovom kućom.
Moram biti iskren s tobom.
Nisam poznati pisac s mnogo novca.
Ja... Ne mogu si priuštiti ovu kuću. Da bar mogu ostati...
Samo ćeš otići?
Ne. Ne...
Imam plan.
Dakle, nećeš otići? -Ne, hoću.
Ne mogu si priuštiti da ostanem. -Naći ćemo način.
Vratit ću se na posao u New Yorku.
A... Ti me možeš doći posjetiti. Nije tako daleko. Imamo i telefon. -Ne.
Kad navršiš 18, možeš... Doći u New York... -To je za 3 godine! -Na faks.
To će brzo proći. -Neće. To su tri godine! -Nije tako dugo. -Jest!
Ne mogu ostati ovdje. Nemam novca. -Možeš. -Kako? -Smislit ćemo nešto.
Pronaći ćemo način, kao i uvijek.
Zar me ne voliš? -To nije bitno. -Voliš li me?
Da.
To je jedino bitno. Ne možeš me ostaviti.
28. srpnja 1975. g.
Bila je pogreška što sam je odveo na Adirondack. Nisam trebao.
Mislila je da ćemo biti slobodni biti nešto što inače nismo mogli.
Između nas nije bilo ničega.
Pokušao sam dobiti drugu sobu, ali nije bilo slobodnih.
Spavao sam na stolici na balkonu. To je bila najduža noć mog života.
Ne mogu te natjerati da mi vjeruješ, kao ni ikoga drugog. Ali istina je.
Voliš plivati, zar ne? -Da. -Dobro.
Nola? Mogu li ući?
Policijska postaja Sommerdale, izvolite. Halo?
Harry? Vidi.
Što da gledam? -Njih!
Ovdje nitko ne gleda u nas.
Jako se trudila da se ovo zauvijek pamti.
Da vjeruje da nas čeka zajednička budućnost.
Jedan, dva...
To je bilo jako dobro. -Da? -Da.
Pokušao sam se praviti. No znao sam da se ubrzo vraćamo u stvarnost.
Nola!
Reci mi da ćeš biti ovdje sutra.
Nola... -Ne možeš otići, Harry.
Donosit ću ti topli kruh, kuhati kavu, tipkati rukopis, sve.
Samo mi reci da ćeš biti ovdje.
Bit ću ovdje.
Zakuni se. U ime naše ljubavi. Zakuni se da ćeš biti ovdje.
Molim te.
Kunem se.
I onda si samo otišao?
Što sam trebao? Bilo me je strah kako će reagirati kad sazna.
Da sam ostao praveći se da možemo imati zajednički život...
To bi bilo još gore.
Shvatila bi da bih je napustio.
Mene je bilo strah da će si opet nauditi.
Ali nisi se vratio u New York. -Nisam.
Nisam.
Bio sam na putu za New York i onda...
Luther me je naganjao u Mustangu.
Zaustavio me je na cesti.
Bilo je jako agresivno. Bilo me je strah što će se dogoditi. Što radiš?
Molim vas... -Rekao mi je da...
Da me g. Stern traži već nekoliko dana.
I da ga pratim kući.
G. Quebert.
G. Quebert. -G. Stern. -Već sam mislio da te nikad neću pronaći.
Sjedni. -Hvala. Bio sam na putu.
Kako ti mogu pomoći? -Sve znam.
Sve.
Mislio si da možeš samo pobjeći?
Stvarno nemam pojma o čemu govoriš. -O kući, naravno.
Navala me agencija. Zašto mi nisi rekao da odlaziš?
Potrošio sam sav novac.
Moram promijeniti planove.
Nema potrebe da se zbog toga ode.
Ne treba mi novac od najma.
A želim poduprijeti tvoj umjetnički pothvat. Ostani i završi roman.
Ne razumijem.
Ne poznajemo se tako dobro. Čemu takva velikodušnost?
Riječ je o ponosu što ću pridonijeti odličnom romanu.
Svaki umjetnik treba dobrotvora.
Ja bih htio biti tvoj. -Odmah mi je palo na pamet da...
Da se na vrijeme vratim. Uspaničio sam se
da će Nola doći prije i pronaći zaključanu kuću.
I da će shvatiti da sam je napustio.
Stigao si na vrijeme? -Jesam.
Ali sigurno se pitala odakle ti novac za najam. -Jest. Rekao sam joj...
Da sam digao kredit, nešto sam izmislio.
Povjerovala mi je. Nikad više nismo o tome razgovarali.
Idući je mjesec bio apsolutno savršenstvo.
Nikad u životu nisam bio toliko nadahnut.
Kao da...
Pisanje je počelo teći.
Prekrasno pišeš.
Dira me u srce.
Vidimo se sutra? -Da. -Dobro? -Dobro.
Hvala ti.
Bila je uz mene svaki dan.
Noću bi rukopis nosila kući, natipkala ga i vratila.
Čitala bi ga. Govorila bi mi što misli.
Davala svoje mišljenje... -Dao si joj da čita rukopis? -Uvijek.
Bila je genijalna.
Ne bih to mogao napisati bez nje.
Ona je bila moja muza. -Tako je H. Quebert napisao remek-djelo...
Za samo nekoliko tjedana.
Znaš, otkad je nestala... Nisam više nikad mogao tako pisati.
Pet minuta, Quebert. -Osjećao si se sigurno. Nitko te nije gnjavio?
Nikad se nisam osjećao sigurno. Uvijek sam mislio da nas netko gleda.
Da ga isključim? -Ovo je samo za tvoje uši.
Otkrio sam nešto užasno o Nolinoj majci.
Nekoliko dana nakon našeg putovanja došla je u moju kuću.
6. kolovoza 1975. g.
Lagala sam ti kad sam ti rekla da sam roditeljima rekla da sam kod Nancy.
Ništa im nisam rekla. Samo sam pobjegla.
Mama mi je rekla da me treba kazniti.
Njezina je majka saznala.
Istukla ju je ravnalom. Vidio sam modrice. -To je kriminalno.
Napunila bi posudu ledenom vodom,
gurnula joj glavu pod vodu
i rekla da će je izbaviti.
Da će je izbaviti? -Da će je izbaviti od zla.
Hajde. Reci to... Ja...
Sam...
Ja sam... zaboravila Boga.
Izazvala sam Svevišnjeg. Zgriješila sam i činila zlo.
Hoćeš li biti dobra djevojka? -Da. Obećavam, majko.
Kad bi bar tvoja obećanja bila dovoljna da poraze vraga. -Ne!
Vrijeme je isteklo. -Zašto ne želiš da se ovo zna?
Saznao sam još nešto, puno strašnije. -Što?
Vrijeme je isteklo. -Otkrio sam nešto užasno o njezinoj majci.
3. lipnja 2008. g. Zatvoreno
Nisam znala ni da je Nola otišla na planinu. -Ništa nije rekla? -Ništa.
Došla sam k njoj kao i uvijek da idemo na plažu.
Nola?
Nola, jesi li tu?
Nola se ne osjeća dobro.
Ali reći ću joj da si svratila.
To mi je govorio cijeli tjedan.
Onda, sljedećeg ponedjeljka...
Nola se čarobno pojavila.
Reci mi gdje si bila. Čemu tajnovitost?
Ne bi shvatila. -Zašto nosiš majicu? 30 stupnjeva je.
Nosila mi se.
Možeš mi reći.
Mislim, netko te opet tuče, zar ne?
Da... Jer... Jer sam nestala na tjedan dana.
Ali isplatilo se.
Opet bih to ponovila.
Tada mi je rekla da je zaljubljena u starijeg muškarca. Nije rekla ime.
Bila sam sigurna da je Stern. -Vidjeli ste ih kad zajedno? -Ne.
Kao što sam rekla, samo je slao onog unakaženog vozača.
Sve je bilo tako odvratno i tajnovito.
Nola...
Nikad se niste suočili s njom u vezi s tim? -Jedanput.
Pitala sam je zašto je sa starcem kad može imati koga želi. -I?
Rekla je dvije riječi. Zbog ljubavi.
Nakon nestanka, sve sam rekla načelniku.
Obećao je da će to istražiti i riješiti.
Da sam prije nešto rekla, još bi danas bila živa.
Naredniče, ja sam. -Krivi broj. -Treba opet ispitati Kellergana.
A da? Zašto je to toliko važno? -Imamo nove dokaze.
Nolini odnosi, premlaćivanje... -Slušaj.
Pitaj velečasnog je li mu žena tukla kćer jer je bila drolja. Pratim trag.
Čekaj, što imaš?
Hajde, Perry. Nećeš me se riješiti.
Nađemo se u Clark'su sutra u 11 h. -Sad mi reci.
Poslušaj me.
Bože... -Šupčina.
Bok.
Vode, molim vas.
Znaš što? Ovdje imaju super vodu. Znam zašto si htio doći ovamo.
Kušaj led, nevjerojatan je.
U kolovozu 1975. g. Jenny Quinn podnijela je tužbu protiv Caleba.
Jenny se sada preziva Dawn. Tužba je bila za napad.
Policija ga je već nadzirala zbog lošeg ponašanja prema ženama.
Isuse! -Zato smo se našli ovdje.
Jadni Luther, bio je drag.
Unatoč tomu kako je izgledao.
Nikad ga nisam mogla optužiti. -Ali podnijeli ste optužbu. -Da.
Travis je inzistirao. Često je bio u Sommerdaleu tog ljeta...
Katkad je bio agresivan prema meni.
Je li bio nasilan? -Ne, samo...
Malo previše uporan. -Da. -On...
Htio je da... Zvučat će glupo.
Htio je da mu poziram za sliku.
Ne morate biti šokirani, bila sam kraljice maturalne. -Da... -Da.
Nije prihvaćao odbijanje.
Što... Što mu se dogodilo?
Jednog je dana jednostavno nestao.
Navodno je poginuo u prometnoj ili nešto.
Auto su mu pronašli u provaliji kraj Bradforda.
To je bilo četiri tjedna nakon Nolina nestanka.
Pohađao je likovnu školu. Inicijali na slici Nole njegovi su.
Zašto nije bio osumnjičen 1975. g.? -Nije bilo dokaza protiv njega.
Dobro, moramo opet razgovarati sa Sternom. -Što ćemo reći?
Da sumnjamo da je vozač kriv za slikanje? Trebamo prave dokaze.
Koje smo nabavili legalno. -Tko to mi?
Ne vodiš me na policijski bal?
Dobro, ti šuti i pusti mene, može?
Ja sam policajac, ti si pisac. Navodno.
Zdravo, naredniče. -Gospodine.
Sad radite s policijom? -Ne radi.
Nadalje, zna da ne smije s vama razgovarati izravno. Ja preuzimam.
Dobro?
Kad ću dobiti kćerine ostatke? Želim je pokopati.
Uskoro, gospodine. Znam da vam je teško. Ispričavam se.
G. Kellergan, imamo neka siva područja koja želimo ispuniti.
Poznajete li Eliju Sterna? -Ne osobno.
Sreo sam ga na nekim događajima u gradu. -A vozača, Caleba?
Ne sjećam se nikakvoga Caleba. Zašto?
Vjerujemo da je Nola možda povezana s njima.
Povezana? -Mislimo...
Ne možemo ovo reći na lijep način.
Imamo dokaze koji upućuju na to da je Nola bila u vezi s g. Sternom.
Moja kći...
Bila je žrtva...
Onog pedofila Harryja Queberta
koji zaslužuje smrtnu kaznu za to što je učinio!
Ovaj je razgovor gotov!
A vaša je žena nije tukla? -Goldman! -Ne znate o čemu govorite!
Zašto nikomu niste rekli kad je prvi put pobjegla? U lipnju.
Čekali ste cijeli tjedan... -Znao sam da će se vratiti. I jest. -Ne.
Osjećali ste se krivim zbog majčinih batina koje niste spriječili.
A zatim... -Gubi se u pakao odakle si došao! -Velečasni!
Velečasni!
Nemojte ga ubiti, velečasni. Ja ću.
Ja sam idiot što sam ti dao da pođeš sa mnom... -Samo... -Šuti! Ni riječi.
O, Bože... Oprosti mi.
Oprosti mi.
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: Skalice United & lemonzoo